Danske tekster rippet af -=LP-Rip=-
Der er flere biler involveret.
Et alvorligt sammenstød. Vi skal have flere ambulancer.
Jeg skal bruge lægerne nu. Få dem nu herhen!
Kan du høre mig?
Hør på mig...
Kig på mig. Se mig i øjnene.
Kan du mærke det?
Det er min hånd. Tag den. Vi skal nok få dig ud.
Du er i sikkerhed nu. Det skal nok gå. Hold ud.
Du må ikke give op. Du må ikke dø.
ET ÅR SENERE
Hvad laver du? Det er min bil.
- Jeg så dig. Hvad tog du? - Jeg slukkede lyset.
Tog du noget? Tog du min telefon?
Vågn dog op. Jeg hjalp dig!
Jeg hjalp dig.
Undskyld.
Det er det første spørgsmål, jeg får. Om jeg har slået nogen ihjel.
Henkastet, som om de spørger, hvilken bil jeg kører i.
Jeg bliver aldrig spurgt, om jeg har reddet nogen.
Har du reddet nogen?
Nej, min mor ville sige, at det er op til Gud at redde liv.
Det må være ret spændende at jage forbrydere.
Skal vi tale om det hele aftenen? Undskyld.
Jeg er ikke god til det med at date.
Så det var en elendig date?
Jeg gider ikke fortælle min livshistorie til en fremmed.
Problemet er vist ikke, at han stillede for mange spørgsmål.
Du havde vist ikke lyst til at lette hans tryk.
Det var faktisk det, jeg ville. Vores samtale irriterede mig.
Hvis det er service, du behøver...
Luk røven.
Vi har talt om det hver uge i et halvt år.
Jeg gider ikke tale om det nu.
Jeg gider ikke snakke om det igen... lige et øjeblik.
Det rager ikke dig... vent lidt!
- Hvad? - Dine nøgler sidder i døren.
Så læg på.
Du bor i nr. 215, ikke? Rend mig! Ikke dig, men ham idioten.
Ved du hvad? Glem det.
Candace...
- Jeg hedder Catch. - Charlie...
Var du ikke på vej i seng, Charlie?
- Jeg har bestilt en pizza, så... - Jeg er nødt til at gå.
Vi ses.
- Jeg kan ikke se hans bil. - Han er her ikke.
- Hvordan går det? - Okay.
Og Kathy og lille Larry? Han må være stor nu.
Han skyder i vejret.
Ligner han dig, eller er han heldig?
Han har Kathys udseende og mine kræfter.
Hvorfor den kryptiske besked om, at vi skulle snakke?
Det lyder som dårligt nyt.
Far og mor fornyer deres ægteskabsløfte.
- En kirkelig vielse. - Fornyer ægteskabsløftet...?
Der er selskab hos dem bagefter. Mor ønsker, du kommer.
- Gør han? - Vi arbejder på sagen.
Der er gået over 10 år, og han kan stadig ikke glemme det...
Sharon, du skal ikke spille hellig. Prøv at komme over det.
Du er stadig bange for ham.
Du skal ikke komme i uniform Så tror de, jeg har gjort noget.
Hyggeligt at se dig.
Slip mig!
Jeg slår dig ihjel.
Jeg smadrer dig fandeme, din møgkælling.
Rend mig. Du er fandeme sindssyg.
Du er nok en rå senorita!
Rend mig!
Ja sådan. Har du lyst nu?
Det er 6773. Vi kommer ind med en.
Flot uniform. Tag den dog af, og fjern mine håndjern, din sæk!
- Nu stopper du. - Vil du knalde mig?
Lad mig pille lidt ved dig.
Slip mig, din svans. Der lugter af bacon herinde.
Det er ikke sådan, du skal røre ved mig.
Sæt dig ned. Hånden om bag hovedet.
Vend dig om og sæt dig. Sæt dig så!
Mike, du havde en til...
- Han skal have en klud. - Hør lige her.
- Skal vi have en lille snak igen? - Skal han bare rage dig på nosserne?
Jeg ved, du sad i bilen og planlagde at give ham en.
Hvis jeg gik over stregen, så skriv det i rapporten.
Problemet med nattevagter er, at hele ens system gør knuder.
- Det er alt det lort, du æder. - Jeg elsker nattevagter.
Ingen trafik, Intet er værre end en biljagt i myldretiden.
Så kan man lige så godt køre ind til siden.
Det siger du kun, fordi du ikke kan sove om natten.
- Jeg har noget, der virker. - Er det lyden af din egen stemme?
Nå ja, din kone falder i søvn.
Stop!
Vi er inde på stadion!
Ned! Pogo, vent!
Smid pistolen!
Hvad er din position?
Det var for min bror, din møgsæk.
Smid dit våben.
Smid det.
Hænderne op bag hovedet.
Er du allright, Pogo? Smid pistolen.
Bliv liggende.
- Pogo, er du allright? - Ja.
- Du rører dig ikke. - Han er okay.
Jeg købte nektariner, for fersknerne var stenhårde.
- Din frakke er beskidt. - Jeg tacklede en fyr.
- Hvorfor gjorde du det? - Fordi han var lige ved at score.
- Vær nu lidt alvorlig. - Hvad dag er det i dag?
- Onsdag... - Nej.
- Jeg traf en i dag... - Godt... og du købte broccoli. Tak.
- En kvinde. - Måtte du også tackle hende?
- Hun er politibetjent. - Er du i knibe?
Det tror jeg da ikke.
Det glæder mig.
- Jeg må hellere gå. - Vi ses i næste uge.
Pludselig gik det op for mig: Hvor er alle dueungerne?
Jeg ser reder med små æg, men ingen dueunger. Hvorfor?
Du forstår at stille de store spørgsmål.
Jeg har også et til dig, men vi er ikke alene.
Tag den her og ring til din kone. Spørg hende i stedet.
Det er fra hospitalet.
Klarer han den?
Brian klarer den.
Det var det, jeg sagde. Han er en hård banan.
- Hvor er din makker? - Bobby har en kone.
- Det har jeg også. - Men hans kone kan godt lide ham.
- Hvor skal du hen? - På lokum, hvis det er i orden.
- Går Pogo med makeup nu? - Husk at aflevere min læbestift!
Jeg troede ikke, du kom. Hvorfor sidder du herhenne?
Jeg kan ikke lide at tale med så mange. Vil du ikke sidde ned?
Jeg fik ikke sagt tak. Jeg hedder Sharon Pogue.
Jeg hedder Catch. Bare Catch.
Hvad fik dig til at gøre det? Springe på en bevæbnet mand.
- Han ville slå dig ihjel. - Han kunne have dræbt dig.
Jeg nåede vist ikke at tænke over det.
- Hvordan ser du på det nu? - Det var risikoen værd.
- For en du ikke kender? - Ja.
Og for det du gør. Politifolk er gode. De gør gaderne sikre for alle.
Det er et svært job. Brandmænd betragtes som helte.
Børn vinker til brandmænd. Folk burde vinke til betjente.
- Hvad griner du af? - Ikke noget.
Har du tænkt på, hvor mange der går rundt her, fordi du har reddet dem?
Eller hjulpet dem eller anholdt nogen, der ville gøre dem fortræd?
- Det har jeg aldrig tænkt på. - Fordi du gjorde dit arbejde.
Nu går jeg rundt her i byen pga. Dig. Måske skulle du blive strømer.
Jeg ved ikke... Jeg ser dum ud med kasket på.
Hvad laver du? Hvor bor du? Hvor arbejder du?
Undskyld.
Når jeg taler til folk, lyder det altid som en afhøring. Undskyld.
- Du har et rart smil. - Tak.
Pogo, får vi snart lov at møde din helt?
Catch, det er Ray.
Kom hen til os. Vi giver en middag. Du reddede jo Pogos liv.
Faktisk er jeg ret træt, så jeg går hjem.
- Jeg brød vel ikke ind i noget? - Så stopper du.
- Jeg vil gerne følge dig ud til bilen. - Ja, gerne.
Det er et grimt kvarter. Skal jeg ikke følge dig hen til din bil?
- Jeg har ikke bil. - Skal jeg køre dig hjem?
Nej, ellers tak. Jeg vil gerne gå.
- Er du i stand til at køre? - Jeg er ikke fuld.
Tror du det? Når jeg er det, brækker jeg mig, og jeg brækker mig aldrig.
Tag det helt roligt.
Gå nu ind i bilen.
Jeg bor på Ashland Street ved 18. Gade.
- Jeg kører aldrig bil. - Hvorfor ikke?
Hvad?
Jeg prøvede at se dig for mig uden tøj på.
Nej, ikke på den måde. Jeg prøver at se dig for mig uden uniform.
Når du har fri og har almindeligt tøj på.
- Jeg bor ikke her. - Nej, men det gør jeg.
De fyre henne i baren er mine venner... på en måde.
Vi arbejder sammen, fortæller vitser og tager pis på hinanden.
- Men jeg kan ikke sige det til dem. - Hvad?
Når jeg lukker øjnene, ser jeg den forbandede pistol.
Jeg hører smældet og mærker kuglen ramme mit bryst...
Jeg ved ikke, hvorfor jeg fortæller dig det. Måske fordi du var der...
Jeg må være fuld.
Jeg vil gerne vide, hvorfor du gik forbi stadion netop i det øjeblik.
Sæt du ikke havde været der.
Det var vel meningen. Vi skulle mødes.
Du må godt komme med ind.
- Noget at drikke? - Nej tak.
Gider du lukke døren?
- Sæt dig bare ned. - Jeg går lige lidt rundt.
Du skal ikke kigge. Jeg har ikke ryddet op.
- Det er mere ægte sådan. - Det er uhøfligt.
Nu hvor jeg er her, virker du sur over det.
Når jeg er sur, vil du vide det.
Jeg er bare ikke vant til at lade folk komme ind.
Men nu er du her, så...
- Lad os tale om noget dumt. - Du starter.
Hvad mente du med, at det var "meningen" vi skulle mødes?
Det lyder lidt for "synsk-agtigt" for mig.
Det siges, vi afgiver en særlig lugt, som kun én anden person kan mærke.
Så vi lugter os frem til hinanden.
- Hvem siger det? - Det aner jeg ikke.
Du er tosset.
Tak, fordi du gik med op.
- Betyder det, at jeg skal gå? - Nej, det behøver du ikke.
- Så du har det godt nu? - Agerer du læge nu?
Bliver du sur nu?
Du må nok hellere gå.
- Må jeg komme igen? - Hvorfor?
Det må være lugten.
Jeg er nødt til at gå.
Hvad fanden laver du? Er du blind? Idiot!
Far! Far!
Hejsa.
Hvad laver I her?
Din mor bad os komme. Vi har spist frokost.
- Kan vi godt gå nu? - Om et øjeblik.
- Hvordan har hun det? - Godt. Hun bliver glad for at se dig.
Og min far er her ikke...?
- Så du fik talt med Larry. - Han sagde, de skulle giftes igen.
Du kommer vel, håber jeg.
Det synes jeg, du skal.
Tante Sharon, må jeg godt se din politibil?
- Kom nu, mor. - Jeg smutter nu.
Hej.
Det ligner sig selv. Her lugter stadig af cigaretter.
- Var han ikke holdt op? - Han er nede på 6 om dagen.
Ringede du, fordi jeg talte med Larry?
Vi vil gerne have, du kommer, når vi fornyer ægteskabsløftet.
Hvorfor gør I det?
- For at starte på en frisk. - Din ide.
Vore begge tos... vi vil gerne have vores ægteskab velsignet.
Var det ikke velsignet førhen?
Selvfølgelig var det da det.
- Sherry, du er bare... - Hvad?
Du tænker kun på det dårlige. Du husker aldrig det gode.
- Jeg ville ønske, du kunne. - Det ønsker jeg også selv.
Gør far? Husker han noget godt ved mig?
Ja, han hader dig ikke. Men han føler sig stadig såret.
- Såret...? Sårede jeg ham? - Tænk, at blive anholdt bare sådan.
- Det glemmer ingen. - Har du glemt, hvad han gjorde?
Det var ikke så slemt. Du får det til at lyde værre.
Og det havde ikke været sådan i flere år.
Det glæder mig, for så fungerede det da.
Derfor gjorde jeg det.
- Hvorfor skal jeg straffes for det? - Der er ingen, der straffer dig.
Vi inviterer dig.
Kommer du?
Har du en svarer?
- Har du en telefonsvarer? - Ja.
- Læg på. Så ringer jeg til den. - Hvorfor?
Læg besked efter klartonen.
Hej, det er Sharon.
Kan vi ikke spise morgenmad sammen?
Jeg plejer at stå tidligt op og løbe en tur i Lincoln Park.
Der er en café overfor, hvor jeg bor... ved otte-tiden.
Du behøver bare komme.
Læg besked efter klartonen.
Du skal ikke tage den. Jeg har ikke sovet så godt...
Og det er nok en dårlig ide. Jeg havde det underligt i aftes.
Men jeg har det fint nu, så lad os hellere glemme det.
Pis!
Hvem er det?
- Jeg var lige ved at falde i søvn. - Vi aftalte en date.
- Det var ikke en date. - Så en aftale. Jeg holder aftaler.
Lukker du aldrig døre...? Jeg ringede til dig kl. Syv.
Jeg står tidligt op. Jeg sad og ventede på dig.
Tjek dine beskeder. Jeg skal sove. Kom tilbage om en måned.
- Hvorfor tror du, jeg gør det? - Hvorfor er du her?
Jeg vil sige, at når du laver en aftale -
- laver du om på andres liv, og du burde tage hensyn...
Hvad har du i posen? Hvad er der i posen?
- Det kommer ikke dig ved. - Er det kaffe?
Som om du fortjener kaffe.
Har du noget mad?
Du fortjener ikke noget mad.
Her er kaffe, sukker og sødetabletter...
Bare sort.
Hvordan har du så lavet om på dit liv for at hente kaffe?
- Du har ikke sagt, hvad du laver? - Hvilken forskel gør det?
Du står i mit soveværelse og roder i mine trusser.
Det er forskellen. Hvem er du?
- En der holder sine aftaler. - Så du er gift.
Giv mig kaffen. Jeg vil have min kaffe igen.
Du er sikkert kriminel. En grov forbryder. Lige hvad jeg mangler nu.
Jeg hedder Catch og har intet gjort. Jeg kan lide at være sammen med dig.
Sikke noget pis... Jeg lukkede dig ind her. Okay.
Jeg må ikke vide noget om dig. Jeg vil have detaljer.
- Jeg vil starte herfra. - Det er latterligt. Hvorfor?
Fordi sådan er det.
- Så dine regler gælder? - Ja, mine regler.
Okay. Så meget har jeg ikke lyst til at lære dig at kende.
Jeg er træt. Jeg har ikke sovet i nat. Kaffe.
Farvel.
- Må jeg komme ind? - Ja, kom ind.
Se at få styr på det med de døre.
Bor du her?
Ingen bor her. Hvad er det? Et skalkeskjul?
Du var selv inde på det... Du afhører folk.
- Har jeg brug for en advokat? - Ingen tager pis på mig.
- Det gør jeg ikke. - Så fortæl mig, hvem du er.
- Hvad leder du efter? - Dit liv. Jeg hader overraskelser.
Det er mit liv. Jeg sover her og går rundt i byen. Det er det hele.
- Er der slet ikke andet? - Kun dig. Mine følelser for dig.
Som er...?
Overraskende. Jeg troede, det var umuligt.
Jeg troede, jeg var...
Du troede, du var hvad? Bøsse?
Død.
- Bør jeg kunne forstå det? - Nej.
Har du aldrig tænkt over udtrykket "at starte fra bunden"?
Det her er bunden.
Ja, det er bunden.
- Så fyren ved, hvor du bor? - Han er ikke farlig.
Ved du, han ikke er i nogen database. Ingen Catch nogen steder...
- Har du tjekket ham? - Han er et spøgelse.
- Du er bare utrolig. - Jeg prøver at passe på dig.
Det skal du ikke.
Intet for- og efternavn. Underligt.
Det kan jeg huske. Det var et smil.
Hende den kvindelige strømer... Hun kom på besøg.
- Kommer I sammen? - Hun stiller mange spørgsmål.
- Hun vil vide alt. - Hvem vil ikke det?
- Snak med hende. - Om hvad?
Snak med hende, Catch. Tal med nogen. Der er gået et år nu.
Når jeg taler med andre, bliver det lidt lettere.
- Det går ikke væk, men... - Nora!
Er hun sød?
- Hun er rå. - Er hun køn?
- Det kan være lige meget. - Hun er køn.
- Hun er vred på mig. - Så sig undskyld.
- For hvad? - Det kan være lige meget.
Vi kan godt lide, at mænd siger undskyld.
Hej.
Jeg troede, jeg fik fat i din svarer.
Vil du ringe op igen? Så lægger jeg på.
Nej-nej... Jeg troede, du var på arbejde.
- Gid jeg var. - Kan du ikke sove?
- Niks. - Det kan jeg heller ikke.
Har du lyst til at gå ud?
Klokken er tre om natten. Alle sover.
Ikke alle.
- Er det en date? - Bare en aftale.
- Vi kan godt tage et hvil. - Gør du det. Vi ses senere.
- Gid vi kunne gå i vandet. - Hvorfor ikke?
Med tøj på? Du må ikke tage tøjet af i en offentlig park.
Du skal lære at holde fri.
Hvor skal du hen?
Jeg sladrer.
Hvor er det koldt.
Det er iskoldt.
Kys mig et sted, hvor jeg aldrig er blevet kysset.
Kys mig, hvor jeg aldrig er blevet kysset.
Tak.
Charlie... du ved godt, du ikke må gå ud af lejligheden.
Jeg må gå nu.
Det er Pogues adresse. Mulge husspektakler. Naboen står udenfor.
- Hvor er Larry? - Slap af, Pogo.
- Rend mig. Hvor er han? - Vi har ikke anholdt ham endnu.
- Hvor er han? - Hidser du dig ned?
- Tal ikke til mig som et barn. - Han er ude bagved med Denny.
Kathy er derinde sammen med barnet. Vanessa er der.
Jeg slår dig ihjel.
Jeg kommer ingen vegne. Du må hellere prøve.
- Er du okay? - Ja.
Naboerne er lige flyttet ind. De ringede til politiet.
- Velkommen til kvarteret. - Det må have været højrøstet.
Vi havde et skænderi. Folk skændes, du ved.
Fortæl mig...
- Pis! - Gør det nu ikke værre.
- Kan det blive værre? - Han mente det jo ikke.
- En gang skal jo være den første. - Du skal ikke tale ned til mig.
Se lige dig selv...
Du er i mit hus og leger politi. Hvad bilder du dig ind?
Det er mig. Jeg slog dig ikke.
Jeg vil ikke have din medlidenhed. Det skete, og han er oprevet.
Er han oprevet? Rend mig! Han er oprevet.
- Har han slået lille Larry? - Det ville han aldrig gøre.
- Han er en god mand. - Det sagde min mor også til os.
"Din far er en god mand. Han mente det ikke. Han er oprevet over det."
Forsvind ud af mit hus. Forsvind for helvede!
- Har I overvejet parterapi? - Vil du gerne slå på en kvinde?
- Så slå mig. - Pis! Nu begynder hun.
- Det var et uheld. - Hun ligner et trafikoffer.
- Meget morsomt. Jeg har sagt... - Hold kæft. Du er afskyelig.
Din møgfisse!
- Hvad laver du? - Slip mig så!
Det så i alle tre. I var vidner. Det er vold.
- Jeg anmelder det. - Gør det bare, din kujon.
I så, hvad hun gjorde. Jeg bløder.
Jeg så ikke noget. Jeg så kun, du faldt.
Se hende. Hun er sindssyg.
Hvis du rører hende igen, så anholder jeg dig selv.
- Du er ligesom ham! - Og hvad med dig selv?
Få noget hjælp.
Okay, tak fordi I kom.
Min mor sagde altid, det skulle holdes inden for familiens rammer.
At jeg havde brudt en hellig ed. Jeg ved det ikke.
Da vi gik ind den dag og så ham banke hende...
var jeg bare... Hvad skulle jeg gøre?
Larry gik altid imellem og beskyttede hende.
Han måtte altid bøde for det.
Jeg gjorde aldrig noget. Jeg stak af og gemte mig.
Nej, du gjorde det rette. Du tilkaldte hjælp.
- Hvad har det gavnet mig? - Du gjorde det ikke for din skyld.
I alle de år...
gjorde min far mig aldrig fortræd. Ikke en eneste gang.
Jo, han gjorde.
Jeg har rettigheder, jeg vil drøfte med min advokat.
Nå så knivstikkeren tror, han har rettigheder.
- Det er ikke engang min kniv. - Pas på, hvad du siger.
Den smarte strømer her dækker nok over damen.
Du vil gerne have noget kæp af din makker, din luderbetjent.
- Luderbetjent. - Eller betjent møgsæk.
Hvis du vil spolere dit liv, er jeg ligeglad!
Men det er din lillebror. Vil du byde ham det liv?
Et bandeliv indtil han bliver skudt ligesom din storebror?
Han er ung. Han har stadig en chance.
- Så det har jeg ikke? - Jeg siger, du har den nu.
Spørgsmålet er, om du er klog nok til at fatte det.
Ind bagi.
- Er du blevet troende, eller hvad? - Styr dig lige, gider du?
Kom ind.
Hej.
- Du har fået nye møbler. - Ja.
- Og en ny ven. Hvem er det? - Bob.
- Har du døbt din hund Bob? - Nej, det hed den.
- Har den sagt det? - Ja.
Jeg har også noget. En indbydelse. Mine forældre gifter sig igen.
Den kom i dag. Den lå i postkassen.
- Tager du med? - Det ved jeg ikke.
- Ville du? - Inviterer du mig med?
- Har du lyst til det? - Må Bob komme med?
Ja.
Så fik vi det på plads. Giv mig noget mad.
Jeg henter min jakke.
Skift lige din T-shirt. Du lugter af hund.
- Hvad laver du? - Hvad bruger du legetøjet til?
- Man må ikke rode i folks ting. - Skuffen stod åben.
Hvorfor har du alt det legetøj?
Undskyld. Jeg ville ikke gøre dig vred.
Kom. Lad os nu bare gå.
- Hvad? - Ikke noget. Lad os gå.
Opfør dig pænt.
- Goddag. - Kender du alle her?
- Hvordan går det? - Det er et hårdt liv.
Prøv du.
- Jeg føler mig som en idiot. - Prøv igen.
Hvad? Kan du godt lide blues?
Lad os gå ind. Kom nu.
Tag din frakke af og lad os blive lidt.
Det var fantastisk. Hvorfor har du ikke sagt, du spillede trompet?
- Det ved jeg ikke. - Hvorfor gik du?
Steve...
Sig, det er løgn. Steve Lambert. Hvordan har du det?
- Det er jo... - Du forveksler mig med en anden.
Tager du gas på mig? Stevie, det er mig... Tony.
- Jeg kender ingen Stevie. - Er det en joke?
Jeg sad oppe på kontoret og hørte den sound... Din sound.
Jeg ved ikke, hvem du er. Lad mig være.
Gider du lige forklare. Hvem er han? Skylder du ham penge?
- Jeg ved ikke, hvem han er. - Hedder du Steve?
Jeg hedder Catch. Hvad forlanger du af mig?
- Sandheden. Hvem er Steve Lambert? - Det ved jeg ikke.
Lever vi på en løgn? Hvad bliver det næste? At du er gift?
- Hvor skal du hen? - Hvad skal jeg sige?
Du skal slet ikke sige noget.
Hvis du gerne vil gå, så gå.
Læg besked efter klartonen.
Det er mig. Gider du tage den?
Kan vi mødes i morgen på Enrico's, på hjørnet af Halsted og Marion?
Ved to-tiden...?
Okay... farvel.
Hej...
- Det forleden dag... - Du behøver ikke forklare.
Jo, det gør jeg vist. Men jeg har det fint.
Kom.
- Skulle vi ikke drikke kaffe? - Du kan stole på mig.
Jeg ville aldrig såre dig.
Du sagde, at nogle var bestemt til at skulle møde hinanden.
Måske var det meningen, vi skulle mødes den aften...
- Hvor jeg holdt dig i hånden. - Hvad mener du?
Måske husker du det ikke. Du var bevidstløs.
Jeg var der. Det var mig, der var der den aften... efter ulykken.
Hvad taler du om? Hvad er du i gang med?
- Jeg prøver at hjælpe dig. - Jeg har det fint.
- Det tror jeg ikke. Du foregiver... - Nej... og jeg lyver ikke.
Godt, så gå derind. Jeg går med.
- Hvorfor gør du det her? - Fordi du havde en familie.
- Ti stille. Stop. - Du havde kone og barn. Undskyld.
- Hvad vil du have? - At du skal have et liv.
Jeg har et liv. Vi behøver ikke tale om det. Det er aldrig sket.
Vi behøver ikke gå ind på det. Du kan godt lide at presse folk.
Nej, jeg vil forstå, hvem du er. Tag dog og vis lidt tillid.
- Jeg kan godt sætte mig ind i... - Du kan ikke sætte dig ind i noget!
Du aner ikke, hvordan det føles at gøre det, jeg gjorde...
Hvad?
Catch... hør nu her. Du gjorde ikke noget. Det var ikke din skyld.
Jeg så rapporterne. Lastbilen den... hør nu her.
Jeg prøver at fortælle dig noget.
Jeg prøver at fortælle dig, at du ikke er alene.
- Jeg prøver at fortælle dig... - Lad være.
Hej...
Sikke en modtagelse. Hvad sker der? Du har ikke ringet tilbage.
Du har været væk i 4 dage. Du ligner ikke en, der har influenza.
- Galningen har vel droppet dig. - Rend mig.
Jeg er ikke ked af det. Det er vist bedst for alle parter.
- Og hvem er de parter? - Mig.
Giver du din makker en kop kaffe?
Du faldt for ham. Han sårede dig, ikke?
Lad mig give dig et godt råd.
Skift emne.
Charlene er gravid.
Alle tiders. Til lykke.
Jeg er ikke sikker på, jeg er parat til at blive far.
Jeg er ikke kommet over ms. Stillwell.
- Hvem? - Min engelsklærer i 10. Klasse.
Stillwell med den frække røv.
Jeg ved, du prøver at komme over det. Jeg siger til chefen -
- at du er hundesyg og hoster dine indvolde op.
Men det kan ikke fortsætte. Vi har et arbejde, vi skal passe.
Vi skal have ryddet op i gaderne, før mit barn kommer til verden.
Forstår du, hvad jeg mener?
Har han været her?
Jeg ventede ham i formiddags. Han køber ind for mig.
Jeg giver ham penge fra forsikringen hver uge.
Jeg kan ikke tale med ham om det.
Når han kommer, taler i så om ulykken...?
Nævner han fortiden? Hvorfor ikke?
Jeg lader ham finde ud af det selv. Det har han behov for.
- Hvorfor er du her? - Fordi jeg gerne vil hjælpe ham.
- Det gør du allerede. - Det tror jeg ikke.
Hvad får dig til at tro det?
Vi var på kirkegården forleden. Jeg troede, det ville hjælpe.
- Han bør se det i øjnene. - Det gør han, når tiden er inde.
Sharon, han har opbygget et panser omkring den dag -
- og aftenen... min datter og mit barnebarn. Han kan ikke gøre for det.
En kirkegård... ved du, hvor hårdt det er for mig at gå på kirkegården?
Jeg vil hjælpe ham tilbage til et rigtigt liv.
Han var på vej tilbage. Ved du ikke, hvor meget han har ændret sig?
Hans lejlighed, hans liv, han er blevet forelsket.
Hvorfor har alle så travlt med alt i vore dage?
- Jeg var bange. - Bange for hvad?
For at miste ham... og jeg tror, jeg har mistet ham.
Nej, du gjorde det på din måde. Hvad skal man ellers gøre?
Tror du, jeg altid ved, hvad jeg skal sige eller ikke sige til ham?
Jeg prøver at gøre det rigtige og håber, han forstår kærligheden i det.
Se dig selv... du er bekymret og har det elendigt.
Det er også kærlighed.
Jeg ville bare ønske jer alt godt...
Hej, mor og far. Jeg vil bare ønske jer alt godt og sige tillykke.
Hej, mor og far. Jeg kommer bare for at sige til lykke -
- og jeg synes, det er herligt.
De sko...
Læg besked efter klartonen.
Catch, gider du tage den?
Vil du ringe til mig?
I erklærer hinanden jeres troskab over for Jesus Kristus.
Han har forenet jer i baptismen og beriget og styrket jer -
- i det hellige ægteskab -
- så I kan fuldbyrde det i fælles og varig tillid.
Kirken kongratulerer og fryder sig sammen med jer -
- her hvor I når en milepæl på rejsen.
Er i rede til endnu engang at indgå i den hellige forening...
Den forening, som allerede er blevet velsignet af Gud.
Tag hinanden i hånden og gentag efter mig.
Jeg, Carl... tager dig, Josephine...
som min ægtehustru.
Jeg, Josephine... tager dig, Carl...
som min ægtemand.
Jeg lover at være dig tro i både medgang og modgang -
- og i sygdom og nød. Jeg lover at elske -
- og ære dig til døden os skiller.
Annie... Max.
I må ikke tro, jeg har glemt jer. Men jeg kunne ikke finde jer.
Da jeg vågnede, var I væk. Alt var væk. Det forsvandt på et minut.
Jeg kunne ikke huske det minut. Jeg fortrængte det.
Jeg tror, jeg har fundet det igen. Jeg brugte en regnemaskine.
Er I klar over, vi har 1400 minutter hver dag?
Så jeg regnede det ud...
Jeg var 29 år gammel og 3 måneder og 8 dage.
Så det var minut nr. 17 millioner 810.200 et eller andet...
Det var det minut, jeg mistede.
Da jeg mistede det minut, prøvede jeg at glemme alt.
Alle minderne, fordi det gjorde så ondt.
Jeg prøvede, men...
Men jeg kunne ikke... Max, du var syg den dag...
Det var din fødselsdag, og du havde spist for meget.
Annie, du sagde: "Sæt farten ned. Føret er vådt."
Du havde ret. Jeg skulle have sat farten ned.
Det skulle jeg have gjort mange gange. Jeg hørte ikke efter.
Jeg hørte ikke efter, da du sagde:
"Steve, giv dig mere tid."
Men den dag fik jeg dig til at smile, Max. Husker du?
Du så på mig, og jeg lavede en grimasse.
Og så smilede vi alle sammen. Det var et storslået minut.
Jeg er glad for, jeg fandt det minut.
Uanset hvad glemmer jeg det aldrig igen.
Far... grib!
Jeg glemmer det aldrig igen.
Jeg elsker jer.
Du skal ikke presse ham til at tale om det i dag.
Det var en smuk ceremoni.
Vi er ved at løbe tør for kylling. Ingen spiser af skinken.
Det er en flot fest. Du ser glad ud.
- Stadig forelsket efter 30 år. - Og du synes, det er forkert.
Nej.
Hvor er du smuk.
Far...
Du må ikke gå din vej. Tjek lige, om det virker.
- Jeg vil bare... - Hvad fanden laver du?
- Sharon... - Hvad er der?
Hvorfor beskytter i ham altid? Jeg må aldrig ulejlige ham.
Jeg skal ulejlige dig i et minut. Kan du klare det?
- Tag nu og gå... - Det angår kun mig og min far.
Så lad os dog være alene et sølle minut.
Hvad siger du, far? Vil du gerne have, jeg går?
- Det er op til dig. - Jeg spørger dig.
Er jeg velkommen her?
- Du er her jo. Hvad vil du? - Jeg vil vide det.
Vil du gerne have, jeg er her?
Elsker du mig stadig? Jeg vil vide det.
Jeg føler, at...
Hvad føler du?
At jeg ikke længere har en datter.
Jamen... det har du. Og det er en skam du ikke lærer hende at kende.
Så er det min tur.
Hej, mor og far. Tillykke.
Huset her minder mig om noget. Jeg var omkring 10 år gammel -
- og Larry og jeg legede invasion fra rummet.
Kan du huske det, Larry? Vi lavede en farlig larm.
Far kom hjem fra arbejde og var træt og gnaven.
Vi råbte og skreg og han kom ind på værelset og råbte:
"Hvad pokker laver i?" Og jeg blev bange. Meget bange.
Og jeg sagde: "Vi leger invasion fra rummet, far."
Og han sagde: "Jeg skal give jer invasion fra rummet."
Han løftede mig op og smed mig på sofaen.
Så greb han fat i Larry og kastede ham hen på sofaen.
Og så begyndte han at lave en masse lyde som et monster.
Og han sagde: "Vi kom ned på jorden for at give dem bank."
Og jeg og Larry gik løs på ham og vi grinede så højt -
- at jeg nær havde tisset i bukserne.
Vi blev ved med at springe på ham, og han kastede os tilbage.
Mens han snerrede og bippede.
Og det var... Det var pragtfuldt.
Det vil jeg aldrig glemme.
Og det savner jeg. Jeg savner det.
Men jeg ville bare lige sige tak for det, far.
Farvel.
- Hvad laver du her? - Du inviterede mig.
- Har du det godt? - Ja.
- Jeg vil gerne sige undskyld. - For hvad?
Fordi jeg vil gøre alt perfekt. Du havde ret. Jeg pressede dig.
Og så indså jeg, at det ikke behøver være perfekt.
Jeg mener, det kan være, hvad det nu er.
- De er ikke så vilde med mig. - De bør være glade for, du var der.
- Det var pænt sagt. - Det er sandheden.
Hvorfor holder du gråden tilbage?
Det er så uretfærdigt. Jeg gjorde det rigtige.
Det ved jeg.
Det er uretfærdigt, at de lukker mig ude.
Der er ikke mere, jeg kan gøre.
Jeg tog derhen. Jeg tog hen og besøgte min kone og min søn i dag.
Jeg sagde til dem, at jeg elskede dem og savnede dem.
Og så fortalte jeg dem om dig...
Jeg fortalte dem, hvor højt jeg elsker dig.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Jeg vil køre.
Tilrettelæggelse: SDl Media Group